<math>x(t) = A\exp (-\delta t)\cos ( \Omega t-\phi)) </math>
כאשר <math>\Omega</math> הוא תדר התנודות העצמיות של המערכת השווה ל-<math>\Omega ^2 = \omega_0 ^2- \delta^2</math>, <math>\omega_0 ^2 = {k \over m}</math>, ו-<math>\delta= {\lambda \over 2m}</math> הנקרא גורם הריסון. האמפליטודה A והפאזה <math>\phi</math> תלויים בתנאי התחלה של המערכת. התנודות העצמיות מתקיימות בתדירות <math></math> ומשרעת התנודות הולכת וקטנה עם הזמן בהתאם לחוק exp(t) ניתן לראות כי תדר התנודות העצמיות תלוי בכוח המרסן (ככל שהכוח המרסן יגדל, תדר התנודות העצמיות יקטן).